Katinas Miauricijus, draugų švelniai vadinamas Miauricijum, yra nepaprastai sumanus benamis katinas. Jis visą laiką sugalvoja, kaip pasaldinti savo gyvenimą ir dažniausiai tai padaro už jį kiti. Panašiai nutiko ir mūsų pasakoje, kurioje Miauricijus Puikusis pasišovė išgelbėti miestą nuo žiurkių. Planas buvo paprastas: išgelbėto miesto apdovanojimas atitenka katinui, o visą „juodą darbą“ atlieka patiklus berniukas. Tačiau viskas pakrypo kita linkme ir vietoje paprasto darbo, gauname nuotykių kupiną istoriją, kuri pakerės tiek vaikus, tiek jų tėvelius.
Pagal Terry Pratchetto knygą sukurtoje pasakoje Kalėdų realijos atrodo tarsi kreivame veidrodyje. Plokščiasis pasaulis, nepaisant kai kurių smulkių skirtumų (pvz. to, kad jis keliauja per begalinę visatą ant milžiniško vėžlio, dėl kurio lyties nepaliauja ginčytis mokslininkai, nugaros), yra labai panašus į mūsiškį. Net ir šventės panašios - mes švenčiam Kalėdas, diskiečiai švenčia Kiaulėdas. Galbūt jie, kaip ir mes, prisiryja kaip kiaulės per minėtą šventę... Taigi, yra Kiaulėdos, yra ir Kiaulėdų Senelis, kuris užsiima tuo, kad Kiaulėdų išvakarėse kiaulėmis kinkytomis rogėmis skrieja per pasaulį, lenda pas žmones namo per kaminą, suvalgo jam paliktą pyragėlį, susirenka kiaulėms paliktus runkelius, pasako "Ho ho ho", palieka kokią nors smulkmeną ir išnyksta. Tačiau plokščiam pasauliui, kuriame vaikai laukia dovanų, iškyla baisi grėsmė. Kažkur Kiaulėdų senelis pradingsta, o be jo šventinis stebuklas tikrai neįvyks. Išgelbėti padėtį gali tik Nematomo universiteto burtininkai.